У четвртак, 7. децембра 2006. од 10.00 до 12.00 часова у Великојсали Скупштине Војводине, Покрајински омбудсман је примио групу од око 80 студенатадруге године Правног факултета у Новом Саду.
Студентима који су у посету дошли у оквиру редовних вежби изпородичног права су се овом приликом обратили др Петар Теофиловић, покрајински омбудсман,Марија Кордић, заменица за заштиту права детета и Даница Тодоров, заменица за роднуравноправност. Циљ посете био је упознавање са надлежностима и радом институцијеПокрајинског омбудсмана као тренутно највише институције заштитника грађана у Србији.
У дискусији вођеној на основу питања студената, истакнуто једа је број обраћања Покрајинском омбудсману у односу на број заведених предсдтавкивишеструко већи због тога што се грађани често жале на органе, институције и организацијекоје нису у његовој надлежности, те да заменици и сарадници канцеларије добар деовремена проведу у информисању странака о поступцима по конкретним питањима и њиховимправима. Сви органи државне управе дужни су омбудсману да ставе на увид и доставесве тражене информације, па чак и оне које се воде као службена, пословна или војнатајна, док је омбудсман у току поступка дужан да ове податке третира као поверљиве.Уколико неки орган не поштује препоруку Покрајинског омбудсмана, он предмет износипред непосредно виши орган у општини, односно покрајини, потом пред Скупштину АПВ,а има право да о томе обавести и медије. Што се тиче односа Народне канцеларијеПредседника Републике и Покрајинског омбудсмана, истакнуто је да грађани најчешћене разликују ове две институције јер им је поље деловања слично. Међутим, Народнаканцеларија своје деловање заснива на ауторитету Председника Републике, није укласичном смислу орган у систему државне управе и нема одређене надлежности премадругим органима, док је Покрајински омбудсман независан орган и делује на основуодлуке Скупштине АПВ.
Стање људских права и степен њиховог поштовања у Србии оцењење као низак у односу на све што се грађанима наше земље гарантује међународнимдокументима из ове области и домаћим законима. Главни разлог за то је степен сиромаштвау Србији због ког су грађани приморани да се у свакодневном животу баве егзистенцијалнимпитањима. Нормативни оквир којим се регулише питање заштите и унапређења људскихправа је из године у годину у нашој земљи формално све бољи, али је њихово остваривањеу пракси веома проблематично. Разлог за то су недовољно разрађени механизми заштитељудских права на свим нивоима.
На само крају посете истакнут је значајан рад Покрајинског омбудсманана афирмацији људских права и превенцији њиховог кршења. Закључено је да докршења људских права у свим областима живота долази најчешће због грађани недовољнопознају своја права и све што из њих прозизлази.